Harry, jeg vil ha en forklaring.
Situasjonen er kompleks, og Sitex er bare en del av ditt imperium...
-Jeg ba om en forklaring! -Vi har kjent hverandre i 40 år.
Har du ikke mer å si, stiller jeg mistillitsforslag.
Megge!
-Du vant. -Han tapte.
-Han falt for eget grep. -Du er på tv.
Lederen for Harte Enterprises, Emma Harte, slåss for kontroll med Sitex.
Vi har snakket med Harry Marriot, tidligere styreleder.
Jeg er sjokkert. Jeg grunnla oljeselskapet Sitex for 40 år siden.
Løgner! Din bestefar bygde opp selskapet. Slå av!
Du har vært på flere Sitex-møter nå.
Tror du at du kan klare deg selv nå?
-Du kan ikke mene det! -Naturligvis gjør jeg det.
Jeg sender deg ikke inn alene før vi begge vet at du klarer det.
-Jeg kan prøve, men... -Jeg vet hva du klarer.
Jeg oppdro deg og lærte deg opp. Jeg vet hva jeg har skapt.
Hvorfor ber du ikke Robin eller Kit?
Selv mitt morsøye ser at de ikke er tøffe nok.
-Det kan være veldig farlig. -Nei da. Ikke vær latterlig!
Jeg vet ikke, Robin. Hun kan jo lage bråk.
Det gjør alle som kastes fra et styre, men det takler vi.
Penger har alltid betydd mer for henne enn vi gjør.
Nå mister hun alt sammen.
Hun er nesten 80 år. Robin, vi trenger bare å vente...
Hun er en gammel krigshest som vi må skyte til slutt.
Hun har mistet grepet. Det blir en lett match.
Det står folk klar til å hjelpe oss med å overta firmaet.
-Hvordan beviser vi at hun er senil? -Hun går for å slippe skandalen.
Ingen får vite at familien hater henne.
Hallo? Gaye ringer fra London.
Gaye? Vi er på vei til flyplassen. Jeg skulle ringe fra New York.
Kan du gi meg en mer detaljert...
Nei, jeg forstår.
Takk, Gaye. Vi ses i morgen tidlig.
Planene er forandret. Jeg må tilbake til London.
-God morgen, mrs Harte. -God morgen, Reg.
Kan du fortelle hvem det var? Jeg trodde styret var pålitelig.
Det verste er at det var mr Ainsley og mr Lowther.
Robin... Og Kit...
Jeg trodde ingenting kunne forbause meg lenger.
En mor vil vel ikke tro at hennes sønner kan svike henne.
Jeg ante ikke hva jeg skulle gjøre. Jeg hørte tilfeldigvis hva de sa.
Du gjorde det eneste rette, Gaye. Takk skal du ha.
Forresten... Jeg vil ikke at Paula-
-skal få vite noe om denne...sammensvergelsen.
Nei vel, mrs Harte.
Hun er nesten 80 år. Vi trenger bare vente...
Hun er en seig, gammel krigshest. Til slutt må vi vel skyte henne.
Hun har mistet grepet. Det blir en lett match.
Jeg har folk klar som hjelper oss med å overta firmaet.
Det kan bli vanskelig å bevise at hun er senil.
Hun går av for å unngå en skandale.
Ingen får vite at familien hater henne.
-God morgen. -God morgen.
-Mr Rossiter er her. -Henry!
-Jeg kommer vel ikke sent? -Nei da.
-Hvor lenge har du hostet slik? -Hva har skjedd, Emma?
Skjedd? Ingenting...
Jeg har vært din økonomiske rådgiver og beundrer i mange år.
Du er et vanemenneske. Hvis vi skal spise når du bør være i New York...
Jeg vil selge noen av mine private aktiva.
-Jeg ville be deg ta deg av det. -Ja visst, men...
Det er ingen fare, Henry. Jeg trenger bare litt kontanter.
Jeg hadde tenkt å selge noen eiendommer, noen smykker-
-og deler av kunstsamlingen min. Her er listen.
Sett deg, kjære Henry.
"Litt kontanter"! Dette er verdt flere millioner pund!
-Sju-åtte millioner. Hva sier du? -Jeg sier at du er gal!
Hvorfor trenger du plutselig sju millioner pund?
-Du har problemer og sier ingenting. -Ikke hiss deg opp, Henry.
Jeg har private prosjekter på gang. Smykkene bruker jeg aldri,-
-og jeg har aldri likt smaragder. Eiendommen betyr ingenting for meg.
Du har lagt ned så mye tid og kjærlighet på kunstsamlingen.
Med din hjelp. Og jeg er takknemlig mot deg.
Det er en fantastisk samling...
Da burde vi få en fantastisk bra pris for den.
-Vil du ordne det for meg? -Ja, jeg antar det.
-Kan du ikke avsløre dine planer? -Hvor lang tid tar salget?
-En måned. -Utmerket! Ikke se så elendig ut.
-Hva gjør du med hosten din? -Jeg fikk medisin av legen.
Skyll halsen med dette. Det er en gammel kur fra Yorkshire.
Du er like bestemt som vanlig.
Det hersker totalt kaos i andre etasje, total forvirring.
Innkjøperen skal være på mitt kontor om 20 minutter.
Be mine advokater dobbeltsjekke disse i morgen.
Så vil jeg undertegne dem.
Dokumentene må være ugjenkallelige og vanntette.
Jeg må være sikker på at de ikke kan bestrides i noen domstol.
Folk står klar til å hjelpe oss med å overta. Hun vil unngå skandale.
Hvordan beviser vi at hun er senil?
Jeg hadde tenkt å bli og se på den nye butikken.
Hva skyldes interessen for Yorkshire? Kan det være Jim Fairley?
Ikke vær latterlig! Vi omgås ikke lenger.
Det er bra.
Jeg vet ikke hvorfor du er sint. Hvorfor denne vendettaen?
Hvordan kan man hate en familie hele sitt liv?
Fairley-familien er farlig. Jeg vil ikke at du skal bli såret.
Såret de deg?
Du forteller alt annet for meg, bestemor.
-Hvorfor ansatte du da Jim Fairley? -Han passer jobben sin bra.
-Jeg hater ikke Jim personlig. -Bare hele familien!
Jeg vil helst prate om noe annet.
-Hilda! -Jeg har forberedt alt.
Ingen andre har kommet. Mr Robin ringte og sa at de kom senere.
-Hei, miss Paula. -Hei, Hilda.
-Miss Edwina er på vei. -Ikke kall henne det.
-Hun heter lady Dunvale nå. -Det blåser jeg i!
Vi skulle ha en rolig helg. Hvorfor inviterte du de andre?
Jeg har fødselsdag i morgen.
-Deilig å være i Yorkshire igjen. -Hvorfor tar du ikke en ridetur?
Herregud, de er her alt. Jeg stikker.
Og jeg vil ikke bli forstyrret.
-Der har vi Kit og June. -Og kjære Robin...
Tante Edwina kjørte hit med dem. De snakket jo ikke med hverandre?
De klekker kanskje ut en dyster og desperat sammensvergelse.
Elizabeth kommer naturligvis sent som vanlig.
-Har hun en ektemann for tiden? -Hun har alltid en mann.
-Bestemor! Du hadde selv flere menn. -De var ikke yngre jo eldre jeg ble.
-Du lengter sikkert etter rideturen. -Du mener at du vil være i fred?
Hils de andre og si at jeg ikke vil bli forstyrret.
-Henry, det er Emma. -Jeg har de endelige tallene.
De ser bra ut. Det ble nesten ni millioner pund.
Før pengene over til sjekk-kontoen min.
Man har ikke ni millioner pund på en sjekk-konto! Hvorfor skal du...
-Jeg vil kanskje ut og handle. -Man handler ikke for ni millioner!
Det spørs hva man skal kjøpe.
-Jeg trodde De ville ha en kopp te. -Hilda! Jeg burde jo slanke meg.
Takk. Hvordan har barnebarnet det? Trives han med jobben?
Han ba meg takke for Deres anbefaling.
Han er en god gutt.
Kit...
Det er deg og meg, mamma.
Hvordan skal vi bevise at hun er senil?
Emma! Hva gjør du?
Din klossmajor! Du burde trekkes i lønna!
Skynd deg! Mrs Fairley venter!
Kom inn!
-Te, frue. -Takk.
-Hvor er Polly? -Hun er syk, frue.
Jeg vil ikke ha noe. Du kan gå.
Jeg har vasket tallerkenene og skylt grønnsakene.
Jeg har sett til ovnene også, så nå går jeg.
-Hvor tror du at du skal? -Det er min friettermiddag.
Kanskje...kanskje ikke.
-Du skal pusse sølvtøyet først. -Jeg gjør det i morgen. Mor er syk.
-La jenta være! Hun gjør det siden. -Takk, mrs Turner.
Ikke prat om det! Du er ikke for gammel for litt juling!
-En vakker dag rømmer jeg! -Ti stille, pappa!
Hvordan kan du skrike og bære deg når mamma ligger syk ovenpå?
Drikk nå teen, ellers rømmer jeg min vei, og hva gjorde dere da?
Lag te, Frank. Jeg tar opp varmeflasken.
Mamma?
Emma? Er det deg..?
Sånn, ja...
Du går ikke inn i marinen! Du er mindreårig!
Vil jeg gjøre det, så gjør jeg det!
Hold opp å krangle, begge to!
Pappa, Winston går ikke til sjøs. Han bare prater.
For én gangs skyld tar du feil! Jeg drar til sjøs.
God morgen, mamma. Det er vakkert vær i dag.
Det er en klar dag. Jeg kunne se helt til Verdensnuten.
Det er klart som et speil.
Ta på støvlene. Du kommer for sent på jobben.
-Du ser mye bedre ut i dag. -Ja, John. Jeg blir snart frisk.
Mamma, vi ses.
-Jeg elsker deg, Elizabeth. -Og jeg elsker deg, John.
Helt til jeg dør...
-Du kommer for sent. -Jeg leser bare i en gammel skolebok.
Vi trenger penger, ikke bøker.
Vi trenger hver eneste slant for å betale medisinen og legen.
Kjære Gud, gjør mamma frisk!
Pokker!
Jeg har gått meg vill i tåka. Hvor ligger Fairley Hall?
Har du mistet munn og mæle?
Jeg skal ikke gjøre deg noe. Vis meg stien, så går jeg.
Jeg skal til Fairley Hall selv. Du kan slå følge med meg.
Da går vi. Det er pokker så kaldt her.
-Hva skal du på godset? -Reparere skorsteiner og litt til.
Godseieren besøkte meg i Leeds og tilbød meg jobben.
-Du er ikke herfra. -Jeg er fra Irland.
Der fins det ingen jobber. Hva heter du?
-Emma Harte. -Gleder meg!
Jeg heter Shane O'Neill eller Blackie!
-Hvordan er det å bo i Leeds? -Leeds er en ordentlig storby.
Butikkene er fulle med fine klær for både damer og herrer.
Klærne er fine nok for en dronning. Silkekjoler-
-og hatter med fjær og sløyfer.
Lekre strømper, myke støvler, parasoller og alt du kan ønske.
Der er godset.
Hellige Maria, Guds mor! Det er det styggeste huset jeg har sett!
-Kom, jeg er forsinket. -Vent på meg!
Her kommer du slentrende! Jeg trodde ikke du skulle komme.
-Beklager, mrs Turner. -Ikke stå og glo. Sett i gang!
Jeg begynte å gå i tide, men det var tåke på lyngheia.
-Hvem er dette? -Han skal reparere skorsteinene.
Han heter Shane O'Neill, men han kalles Blackie.
-God morgen, mrs Turner. -Ire? Det taler til din fordel.
Du ser sterk ut, og her er det ikke plass til sveklinger.
-Hvordan har Polly det? -Hun har en fryktelig hoste.
-Du må gjøre hennes arbeid også. -Jeg skal sette i gang.
Sett deg først og varm deg. Du kan få en kopp varm buljong.
-Vil du ha en kopp? -Forferdelig gjerne, takk.
Re sengene før lunsj og puss sølvtøyet.
Dekk frokostbordet og svert ovnene.
Tenn peisen i spisestua. Støvsug møblene og teppene.
Hva er dette? Du forsømmer dine plikter, kokk.
Den late jenta burde jobbe nå! Herren driver ikke veldedighet.
Hun gjør lite nok som det er. Hva venter du på nå?
Dumme jente!
Ekle faen! Det var bare et uhell!
Ser jeg Dem slå henne igjen, sier jeg det til faren hennes!
Det blir verst for Dem hvis Jack Harte får tak i Dem. Gikk det bra?
Du må være O'Neill fra Leeds. Godseieren sa at du skulle komme.
Her står alt som skal gjøres. Du kan lese, håper jeg?
Godseieren sa at du fikk 15 shilling for en uke, samt mat og husrom.
Nei, sir. Godseieren og jeg ble enige om en guinea,-
-og en guinea skal jeg ha!
-Se deg for! -Beklager, sir.
Ja takk.
-God morgen, Murgatroyd. -Master Edwin, går det bedre i dag?
God morgen. Hvordan går det? Føler du deg bedre?
Du må få farge i kinnene. Ta en ridetur i ettermiddag.
Jeg ville det, men mor sa nei. Skal jeg si at du...
Jeg sier det. Én hypokonder i familien holder.
Du blir sikkert glad for å få høre at en av oss vil jobbe i firmaet.
-Hva skal det bety? -Sir...
Jeg fortalte Gerald at jeg ville lese jus og bli advokat.
-Misliker du det? -Nei, bare det er det du vil.
-Gerald trives visst på fabrikken. -Ja visst!
Det er bra hvis vi får en jurist i familien.
-Fagforeningene betyr problemer. -Churchill har ikke en sjanse.
Han representerer spinneriarbeidere i tresko og sjal!
Holder man dem nede og lar dem slite hardt, blir det ikke noe bråk.
-Takk, master Edwin. -Bare hyggelig...Emma.
Gå tilbake til rommet ditt og ta deg sammen!
God morgen, frue. Jeg var på vei med frokost.
Kan du be Murgatroyd hente...
Jeg vil ha litt konjakk på rommet til medisinsk bruk.
Hvis Murgatroyd kunne hente...
Det er enklest hvis han bare henter flasken og gir meg den.
-Emma, hva gjør du her? -Jeg ble ferdig med oppgavene mine.
Jeg ville se til deg. Far varmer buljong som mr Turner ga meg.
Den lange veien! Du skulle ikke ha kommet.
-Jeg ville se hvordan du hadde det. -Jeg føler meg bedre i dag.
Bra...
-Hei, Blackie. -Jobber du fortsatt?
Vær så god, Blackie. Du rekker vel å drikke litt te?
I fine hus pleier de å ha tjenere til alt. Dette var noe nytt.
Det var ikke slik før. Den stakkars fruen er syk.
Hennes franske kammerpike sa opp.
Master Gerald sparket lakeien fordi han var uforskammet.
Fortell mer om Leeds.
Der er det fullt av moderne oppfinnelser.
Det er sporvogner der. Kjøretøy som går på skinner uten hestekraft.
-I Leeds fins det utrolige ting! -Fins det jobber?
For fem år siden kom jeg og onkel Pat dit, og nå har vi eget firma.
Vi utfører reparasjoner og bygger hus for adelen.
Jeg skal bli millionær en vakker dag!
Kan ei jente som meg tjene en formue i Leeds?
-Olivia... -Kjære deg.
-Det er snilt av deg å komme. -Jeg vil selvsagt hjelpe min søster.
-En lege... -Nei.
Jeg må vekk. Det er grusomt her.
De rike gjør som de vil. Fattigfolk teller ikke. Vi er bare søppel.
Penger gir trygghet. Jeg må skaffe mange penger!
Vil du så gjerne ha det, får du det.
Hjelper du meg hvis jeg kommer til Leeds, Blackie?
Du finner meg på puben "Mucky Duck". Spør Rosie hvor jeg er.
28...
Ni...
-Tolv... -Begynn å jobbe nå!
Jeg skal vise min arbeidsplan til mrs Wainwright. Hun styrer visst her nå.
Du går ut over din klasse, og det betyr bare problemer!
Vi får vel se.
-Var det noe du ville diskutere? -Jeg har laget en arbeidsplan.
På den måten blir det lettere å få gjort alt. Jeg regnet det ut.
Jeg har tatt tiden på oppgavene mine og spredt de større ut på hele uken-
-og de mindre innimellom.
Jeg er ikke redd for hardt arbeid, mrs Wainwright. Det er bare det...
Arbeidet er dårligt planlagt.
-Er du den eneste tjenestepiken her? -Ja, frue.
Jeg forstår hva du mener, Emma. Du har brukt mye tankearbeid-
-på skjemaet ditt. Jeg godtar det.
Emma, du virker så fornøyd med deg selv.
Stå ikke der som en redd mus. Du vet vel hvordan det går med mus?
De blir fanget i feller.
De kan bli slått av en stor, hårete katt-
-med veldig skarpe tenner!
Mrs Fairley! Har De det bra?
-Adele! Hva er det? -Jeg trenger ikke din hjelp!
Emma, følg mrs Fairley til hennes rom.
-Kommer godseieren hit i dag? -Senere.
Han hadde annet å gjøre. Jeg tar meg av alt i hans fravær.
Australieren var her igjen. McGill.
Vi trenger vel ikke ull fra Australia?
Vi har fått mange bestillinger.
Forsvinn!
-Master Edwin! -Vet du om dette stedet?
Jeg kjenner heia bedre enn Dem. Jeg var ofte på Verdensnuten som barn.
-Verdensnuten? -Langstone Crags. Mamma sa det.
Det er enda et av mine hemmelige steder. Kan du slutte å si "master"?
-Det holder med Edwin. -Nei, på ingen måte!
-De er godseierens sønn. -Her kan vi glemme det.
Du har vært så snill mot mor. Hun er svært glad i deg.
Den stakkars damen...
Da jeg var barn, vet jeg at de lo sammen.
Siden var det som om hun isolerte seg fra oss alle.
-Far har vært så ensom. -Jaså?
Jeg må gå før "Steinansiktet" begynner å lure.
Kaller du ham det? Gerald og jeg sa alltid "Møkkatråkker'n".
Jeg får en ørefik hvis jeg kommer for sent. Han slår mindre nå.
-Ikke vær redd. Jeg klarer meg. -Helt sikkert.
Emma!
Jeg må velge klær til i kveld. Vi har viktige gjester til middag.
-Du kommer vel til å være her? -Ja, frue.
Mrs Wainwright ba meg jobbe i helgen, så jeg går ikke hjem.
Jeg må ta meg ut i kveld.
Den er litt for blek for Dem, frue. De må ha noe mer elegant.
Noe som får folk til å snu seg. Jeg vet hvilken De skal ta.
-Denne, men uten rosene. -Da ødelegger du kjolen.
Nei da, det gjør jeg ikke.
Sånn... De kan gå med diamanthalsbåndet og ørepynten.
Jeg skal sette opp håret slik jeg så det i en avis. De blir nydelig.
Hva er det?
-Mor har ikke tid til dumme dyr. -Jeg rir dit selv!
Du finner likevel ikke frem til stedet der vi forlot hunden!
-Jeg vet hvor det er! -Du vet ingenting!
-Hva skal dette bety, Gerald? -Ikke noe spesielt.
-Ikke bland deg opp i dette. -Våger du..? Kom til biblioteket!
-Det er ikke noe... -Straks!
Nå, Gerald... Kan du forklare din oppførsel?
Det er storm i et vannglass. Vi så en hund ute på heia.
Den satt fast i en kaninfelle. Edwin ble svært fortvilet-
-og ville ta løs hunden. Jeg lot ham ikke gjøre det, og vi kranglet.
Jeg ville ikke at Edwin skulle skade seg.
Det var ikke bare det. Hunden hadde fryktelige smerter.
Jeg ville sende noen dit for å skyte eller befri hunden.
-Han sa at det var å sløse med krutt. -Du er avskyelig!
-Å la et dyr lide slik! -Ikke bli så sint, mor.
Du kan bli...syk...igjen.
Send gårdsgutten dit for å redde hunden.
Går det ikke, skal hunden skytes. Og Gerald...
Hvis jeg ser at du på noen måte risikerer Edwins liv igjen,-
-så vet jeg ikke hva jeg gjør. Edwin...
Alltid Edwin!
Edwin kunne ha blitt drept! Vet du hva man gjør med mordere?
De henger dem til de dør. Forstår du det?
Emma...jeg vil gå til rommet mitt.
Nå er det bra. De må hvile Dem.
-I kveld... Jeg kan ikke... -Det ordner seg.
-Jeg kan ikke... -Det er lenge til.
Ikke la henne være alene. Vent til jeg kommer.
Mrs Wainwright har komponert en utsøkt, men litt for spesiell middag.
Det trengs mer fløte.
-Kaviaren må holdes avkjølt. -Annie hakker eggene og løken.
Skilpaddesuppe... Jeg må ha sherry til den. Kjøttet står i ovnen.
"God dag, miss Harte. Hva syns De om Leeds?"
"Det er en ordentlig storby."
Det er veldig bra. Du er en flink pike, Emma.
Den ser så enkel ut uten rosene.
Stol på meg, frue. Ta på halsbåndet og ørepynten.
Se nå.
Ja, det blir utmerket.
Mrs Fairley, hva er det? Hva har skjedd?
Vi må komme oss herfra! Vi må bort før det er for sent!
-De hvisker... -Hvem da?
De er onde mennesker!
De må høre på meg. Prøv å ta Dem sammen!
Gjestene er her straks. De må ta imot dem, mrs Fairley.
De må gå ned. De er husets frue.
Jeg kikket over gelenderet, og alle har kommet.
Jeg har fått hodepine igjen.
De venter, mrs Fairley.
Edwin, får jeg presentere mr McGill. Edwin er min yngste sønn.
Hyggelig å hilse på deg. Dere er svært like.
Fortsett, mrs Fairley. De venter på Dem!
-Har De et slikt sted? -I Sydney...
Det er ikke alltid lett å svare ja eller nei.
-Naturligvis er det det. -De er en uvanlig mann.
Jeg forstår hva De mener.
Mine herrer, vi overlater dere til deres sigarer og skandalehistorier.
Vi kommer snart etter, mrs Fairley.
Skål for vårt vellykkede samarbeid-
-og for vår vennskap!
-Det er synd du snart skal reise. -Jeg drar til Sydney i mai.
Når kommer du til Australia?
Din kone er ikke bare vakker. Hun er underholdende også.
-Du kan prise deg lykkelig. -Ja, ikke sant?
Olivia... Beklager at jeg forstyrrer så sent.
Jeg...vi har blitt avhengig av din vennlighet.
Det var bare hyggelig.
-Du må være sliten. -På ingen måte.
-Jeg føler... -Adam!
Når jeg har strøket, skal jeg reparere mrs Wainwrights klær.
-Du kan ikke slite sånn! -Det tar slutt en dag.
Jeg har min plan.
God dag, mrs Turner. De byr vel på en kopp te?
Blackie!
Du blir vakrere hver gang jeg ser deg.
Jeg må få takke, mrs Turner. Vær så god.
Mine yndlingsdrops!
Her er noe til deg, Emma.
-Hva er det? -Bare en bagatell.
Den er vidunderlig!
Det er bare glass, men fargen minte om øynene dine.
Når jeg har blitt rik, skal du få ekte safirer.
-Det høres ødselt ut. -Penger er til for å brukes.
-Hvis man har mange av dem. -Du blir ei barsk Yorkshirejente!
Teen er ferdig. Hent kaken.
-Du ser flott ut. -Forretningene blomstrer.
Jeg kommer snart til å bygge mitt eget drømmehus.
-Ditt Fairley Hall! -Aldri!
Jeg vil ikke ha et sånt mausoleum.
Jeg skal ha et vakkert hus i Palladios-stil med søyler.
Rommene skal være lyse og luftige, og møblene...
Jeg skal ha Sheratons og Hepplewhites vakreste møbler.
Jeg skal ha vakre ting og malerier.
Dessuten skal jeg tegne det selv!
-Kan du tegne hus? -Jeg holder på å lære det.
-Jeg går på aftenskole i Leeds. -Kan hvem som helst gjøre det?
Mrs Turner...
-Frank, hva er det? -Du må komme hjem!
Mamma er syk. Legen er der nå.
-Ikke vær redd. -Legen er der! Jeg kommer etterpå!
Vær så snill, Gud. Ikke la mamma dø!
-Emma! -Blackie..!
Hopp opp!
Kom, Emma!
Mamma? Det er meg! Det er Emma, mamma!
Emma...jeg ventet på deg.
-Jeg er her. -Du er ei god jente.
Lov meg at du tar deg av Winston-
-og Frank og pappa.
Ikke snakk sånn.
-Lov meg det. -Det lover jeg.
Er pappa der?
La meg...
La meg få se Verdensnuten...
John...
Verdensnuten! John..!
Elizabeth!
-Jeg henter legen. -Nei.
Hun er fri nå! Det er Guds vilje.
Guds vilje? Det fins ingen Gud.
Fantes det en Gud, hadde ikke mor trengt å lide så lenge og så dø!
Emma!
Da det har behaget Gud i sin store nåde-
-å hente hjem vår kjære søsters sjel...
Kjære Emma, jeg kan ikke forestille meg hvordan det føles,-
-men du skal vite at jeg tenker på deg. Din venn Edwin.
"Fra A til Elizabeth..."
A?
Emma... Jeg er lei for det med din mor.
Jeg er virkelig lei for det.
Det var et svik å rømme midt på natta uten å si adjø.
Han skrev et brev. Han er stor og klarer seg selv.
Det er én ting til jeg lurer på.
Hvordan ble han antatt i marinen uten min tillatelse?
-Har broren din rømt? -Ja, midt på natta.
-Sa han hva han skulle? -Winston har alltid drømt om marinen.
-Han er heldig. -Heldig?
Han vet hva han vil, og han er modig nok til å bestemme over sitt eget liv.
-Det burde du også være. -Jeg håper det.
Jeg må ta inn urtene til mrs Turner.
Skolen begynner snart, men jeg vil ikke dra.
-Du er snart hjemme igjen. -Jeg hadde tenkt å spørre...
Kan vi ta en piknik på din første fridag?
Rosmarin... Det er bra for hukommelsen.
"Husk, søte kjærlighet..." Det er et sitat fra Shakespeare.
Jaså, er det Shakespeare? Takk!
Pappa, skal ikke du på puben og ta en øl?
Jo, jeg tror jeg gjør det.
Synd du ikke fikk fortsette på skolen, slik læreren ville.
-Fairleys teglverk er ikke så ille. -Det holder for oss, mener du?
Legg deg! Jeg kommer opp og legger over deg. Vil du ha et eple?
Du trenger ikke legge over meg, men jeg tar gjerne et eple.
Hva skriver du på nå? Det gir ingen penger.
Jeg skal jobbe i en avis en dag, kanskje i Morning Gazette.
Fairleys avis...
-Jeg har det mye bedre nå. -Det var hyggelig å høre.
Jeg må dra hjem en stund.
-Hvor lenge blir du borte? -Noen uker. Edwin er her hos deg.
Jeg har instruert mrs Turner, og Emma tar seg av husholdningen.
-Hun er en god pike. -Og hengiven mot deg, som oss alle.
Edwin, vent på meg!
-Jeg løp så fort. Jeg dør! -Nei da.
Vi skal leve evig på Verdensnuten.
-Adjø, Edwin. Pass på deg selv. -Det skal jeg gjøre. Adjø.
-Adjø, Gerald. -Adjø, tante Olivia.
Jeg følger tanten deres til London og drar så videre til Paris.
Pass på moren deres. Får du problemer på fabrikken...
Jeg kan passe fabrikken like godt som deg, far. Ikke tenk på det.
-Nei. -Du trenger å slappe av.
Husker du sprekken der jeg mistet en shilling? Jeg skal flytte steinen.
Du finner aldri shillingen.
Vent, så får du se.
Det hørtes ut som om det var et hulrom bak steinen.
Det er kanskje en hule.
Den beveger seg! Dytter jeg på den, faller den kanskje ned.
Vær forsiktig, du kan falle!
-Du mistet en shilling til! -Hørte du det?
Ta i! Den rører på seg!
Bare litt til!
Det er en tunnel. Jeg går inn.
Jeg blir med. Jeg er ikke redd.
Noen har vært her før oss!
-Hva har du funnet? -Se!
-Her... -Takk.
De gjorde det behagelig for seg.
Hva har du funnet?
Min far?
Han må ha funnet hulen for mange år siden.
Jeg lurer på hvem Elizabeth var...
Emma!
Emma, hva er det?
Du er svart som en feier. Vi løper om kapp til bekken.
-Du løper raskere oppover. -Jeg har ikke tenkt å prøve.
Herregud! Skynd deg!
-Vi havner midt i stormen! -Vi må skynde oss!
-Skal vi ikke løpe hjem? -Vi må vente.
Du må ikke bli syk når du nettopp har blitt bedre.
Vi får lungebetennelse hvis vi sitter her våte.
Vi må tørke klærne våre. Vi henger dem ved bålet.
Ikke vær dum. Kjolen er kliss våt.
Gode, gamle mrs Turner...
-Som du ser ut... -Du kommer til å få bronkitt igjen.
-Vi må få av oss klærne. -Vi kan ikke kle av oss!
Gjør som du vil. Jeg vil ikke dø på grunn av falsk sjenanse.
Sånn. Kan jeg se mer respektabel ut? Det er like bra som en kilt.
Nesten like bra, i alle fall... Se her!
Hvis du tar denne rundt deg, ser du ut som en indisk kone i sari.
-De er meget anstendige. -Mrs Turners fine duk!
Desto bedre! Hva er du redd for?
Emma, jeg ville aldri gjøre deg noe. Du er min beste venn.
Du er min kjæreste venn.
Gå nå og skift. Ta duken rundt deg.
Skift der borte. Jeg ordner litt mat.
Bare én mugge og én tallerken, men vi har godt med mat og vin.
Det er så kaldt!
Veden tar snart slutt.
Hvor lenge tror du vi må bli her?
Du fryser.
Føles det bedre?
Emma... Du er så vakker.
Jeg elsker deg.
-Det er ikke riktig! -Jeg skal ikke gjøre deg noe.
Jeg kunne aldri gjort deg noe vondt.
Jeg kunne aldri skadet den jeg elsker mest av alle.
Elsker du meg virkelig?
Jeg elsker deg!
-Elsker du meg? -Ja!
-Master Edwin! Vi var så redde. -Jeg havnet midt i stormen.
De må få av Dem de våte klærne. Sett Dem og ta av støvlene.
Emma, hva gjør du her? Jeg trodde du var hos din far.
Jeg traff Emma oppe på lyngheia. Hun var redd hun ikke kom tidsnok.
Det var noe med...syltetøykoking.
Jeg mente det var farlig å fortsette, så vi søkte ly.
Elva gikk over sine bredder. Edwin måtte svømme over med meg.
Annie kommer med varmt vann til badet Deres.
-Beklager at jeg glemte kurven. -Jeg sender opp litt mat.
Syltetøykoking..!
Tjenere og fint folk omgås ikke. Du må vite hvor du hører til.
Du omgås folk utenfor egen klasse!
Får jeg et kyss!
Men i disse tanker nærmest i selvforakt
Lykkelig jeg tenker på deg som forgjort
Som lerken stiger i morgenens prakt
Fra dyster jord lyder hymner ved himmelens port
Du har økt produktiviteten, men karene er ikke fornøyde.
Det er unødvendig. De skal bare jobbe.
Driver du dem for hardt, kan det skje ulykker.
-Har det skjedd ulykker? -Ikke ennå.
Du blir en fantastisk advokat som forsvarer uskyldige mennesker.
-Det er bare en jobb. -Det burde det ikke være.
"Jordisk makt blir gudelik når nåden får krydre rettferdigheten"
-Talen fra Shakespeare som du leste. -Jeg leste den bare en gang!
Jeg fikk lyst til å lese mer. Jeg leser bøkene jeg støvsuger.
-Du har slik en vakker stemme. -Jeg prøver å snakke korrekt.
Det går ikke å snakke slik blant tjenerne, men en dag...
-En dag? -En vakker dag skal jeg bli en dame.
Du er allerede en dame.
Se! Det er til min dame.
Mamma! Så hyggelig at du er her nede.
-Hørte jeg Edwins stemme? -Nei.
-Du får vente en hel uke på Edwin. -Jeg går gjennom regnskapene.
Hvorfor ikke? Det er en god idé.
Jeg leste i avisen at du gjennomfører forandringer i fabrikken.
-Hva så? -Det høres ikke ut som forbedringer.
Kritiserer Gazette min dømmekraft? Vi eier den!
Når jeg leser mellom linjene, får jeg inntrykk av at du tar sjanser.
Jeg skal si deg noe, kjære mor. Engst deg for de sjansene din mann tar.
Pussig at hans forretningsreiser faller sammen med din søsters reiser.
Syns ikke du også det?
Win... Winston!
-Når kom du? Går det bra? -Så, så! Jeg har én ukes perm.
-Hei, pappa. -De har visst klipt av deg håret.
Du ser godt ut.
Du er mann nok til å få en øl etter maten.
Hva har skjedd?
Hvorfor er legen her, mrs Turner?
Mr Murgatroyd? Er det Edwin? Har de sendt ham hjem?
Det er fruen. Hun er død.
-Hun følte seg bra i går. -Hun falt ned trappen i natt.
Legen sa at hun brakk nakken.
Piken fant henne da hun skulle tenne opp i morges.
Hun var stiv som en planke og lå nedenfor trappen.
Stakkars fruen...
Gerald har sendt bud etter herren, og Edwin er på vei.
Hvorfor gikk hun omkring midt på natta?
Det lå knust glass rundt henne. Et vinglass hadde gått i knas.
Murgatroyd sopte det opp.
Hun holdt fortsatt glasset i hånden, og hånden var full av størknet blod.
-Hun gikk ned for å ta en drink. -Du må ikke si det til noen!
Det som har skjedd, har skjedd.
Den stakkars, ensomme fruen...
-Jeg har savnet deg sånn! -Det var tragisk at din mor døde.
Ja. Vi sviktet henne. Hele familien.
Kanskje herren, men ikke du.
Hvorfor avskyr du far. Har han vært uvennlig?
Nei, men han er godseieren. Han eier ting. Og mennesker.
-Han bruker mennesker som ting. -Det er fryktelig hvis det er sant.
-Jeg burde ikke si sånt om din far. -Vi prater om noe annet.
Far drar til Australia i ett år. Gerald tar seg av fabrikken.
-Og du? -Bli med meg!
Jeg skal til Cambridge! Jeg har fått en litteraturliste...
Jeg skal ikke dra nå straks. Skal vi møtes på søndag?
Du elsker meg vel fortsatt?
-Ja, jeg elsker deg. -Det er bra!
Er det noe i veien?
Jeg skal ha barn.
Edwin? Går det bra?
-Er du helt sikker? -Ja, helt.
Pokker ta!
Pappa kommer til å drepe meg! Hva vil du gjøre?
Mener du ikke hva vi skal gjøre?
Jo, naturligvis gjør jeg det. Er du helt sikker?
Jeg er sikker. Edwin, hjelp meg!
Det var fryktelig å ikke kunne dele det med noen.
Emma, bli med meg.
Hør her... Jeg har hørt at det fins leger...
De kan ta seg av slike ting.
-Vi kan finne en i Bradford. -Ja, det kan vi.
Vi kan finne en kvakksalver som lar meg gå hjem blødende.
Jeg vet ikke hva vi skal gjøre. Det er en katastrofe!
-Hva kan vi gjøre, Edwin? -Hør her...
I morgen...
Det er... Hadde jeg penger, kunne vi reist bort...
-Jeg får klare meg selv. -Det sa jeg ikke.
Det trengte du ikke! Det passer seg ikke, master Edwin.
Jenter fra arbeiderklassen gifter seg ikke med herskapet.
Det er ikke slik at jeg ikke elsker deg.
Vi er for unge. Jeg må studere, og pappa...
Jeg vet det. Han ville drept deg. Jeg må straks dra herfra.
Jeg vet ikke hvordan pappa ville taklet skammen.
-Når drar du? -Så fort jeg kan.
Så dumt. Duften av rosene... Jeg får ikke puste.
Ja, det skal jeg gjøre. Jeg har spart 15 pund.
Jeg har bare fem pund, men du kan trenge pengene.
-Ja, mange takk. -Jeg vil hjelpe deg på alle måter...
På alle måter? Så snilt.
Emma, ikke se sånn på meg. Prøv å forstå meg...
Jeg forstår deg veldig godt.
Du likner en gentleman, men er mindre verdt enn søla under skoa mine.
Jeg kommer aldri til å treffe deg mer, Edwin Fairley. Aldri!
Emma, vent! Vent..!